Det brinner! Det brinner!
Vi sa åt dig att inte göra det!
Hjälp! Vatten, här borta!
Döda kättaren! Döda honom!
Släng i honom. Släng i honom!
- Det är Djävulen! - Sluta!
- Han kunde inte. Jag är här istället. - Du har inget med det här att göra.
- Främlingar har dödat våra djur. - Vad för människa bränner kyrkor?
Jag berättar för er. När jag frågat honom. Han slåss som en korsfarare.
Soldat! Upp! Strid!
Kom tillbaka med honom. Kättare.
Robin Hood: S01E08 "Peace? Off!"
Översättning: Greedy oversattargruppen.stealthart.net
© 2007 www.UNDERTEXTER.se
Ursäkta mig, men du såg honom bränna ner en kyrka och räddade honom istället?
För jag fick inte plats med kyrkan på hästen.
Vad är det där?
Det ser ut som österländska symboler. Djaq? Betyder de här något för dig?
Jag vet inte. Det kan vara någon slags kod.
Konstigt. Han slogs som en korsfarare i Locksley.
- På fel sida som han ser ut. - Nej, han red med kung Richard.
Han är inte på någons sida nu.
Morerna har omvänt honom.
Det kommer tusentals som han ju längre kriget pågår. Han behöver vård.
Much, du måste se efter honom.
Å nej, snälla?
- Titta på honom. - Du har ju sett efter mig i alla år.
- Ja, men han är ju en fara. - Ja.
Jag tror att det här är första gången vi faktiskt är överens om något.
Han har bränt ner kyrkor och förgiftat brunnar.
Okej, jag ser efter honom. Svara bara på en fråga.
Hur ska man se efter en galen kättare?
Kött. Hemligheten om hur man kontrollerar vilda fåglar.
- Är du svartsjuk på en häst? - Vi är lite oense bara. Hoppas jag.
Jag är hellre död än lever på hoppet. Jag hoppas på än det ena, än det andra.
Köp något åt henne. Något billigt smycke, eller två.
- Hon är inte den som kan köpas. - Nonsens. Alla kvinnor kan köpas.
De vill vara säkra på att deras avkomma är försörjda. De är som djur.
Den saracenska gästen undrar om ni tänker äta med honom.
- Redan? Vad har du lagat åt honom? - Gethjärna, Sir.
- Underbart. - Ge honom det här.
- Jag fattar inte de gillar sådant skit. - Det gör inte jag heller.
Men jag tror att vår saranceska vän tror att vi försöker vara artiga.
Vi måste hålla honom på bra humör Gisborne. För att få det vi vill ha.
Otroligt. Du måste se den här vagnen. Du har aldrig sett något liknande.
- Separat upphängning, förstärkt chassi. - Vad är det för något?
Det är trä. Inte engelskt trä. Enastående.
Österländs ceder. Min far fick en stock av det. Det är väldigt lättjobbat.
Den måste ha fastnat i stormen för två veckor sedan.
Det verkar vara en lista. Är det anvisningar?
Det är slotten tror jag.
Det verkar som om sheriffen har en rik besökare.
- Vad är det John? - Där! Där!
Skärp dig John. Vad har flugit i dig?
- Skämta inte Robin! Det är häxkonster. - Knappast.
Det är bra gjort.
- Men ett fult ansikte. Här Robin. - Sheriffen har en konstig besökare.
- Robin! Sluta! - Det är bara en mask John.
Kom igen.
Skärp er.
Jag gillar verkligen inte överraskningar.
Du kommer gilla den här.
Han är vacker.
- Men jag kan inte. Det är för mycket. - Det är inte alls för mycket.
Min inkomst är säkrad. Jag kan försörja dig. Det är det jag försökt visa.
Underhåll mig. Rid honom lite grann.
Okej. Vi ska försöka laga lite mat. Väldigt lugnande. Förstår du?
Jag tolkar det där som ett ja.
Vi har fläsk, morötter, lök och persilja.
De flesta tjänare säger att det här är en stuvning, men...
Jag kallar det för Muchs mums. Samma ingredienser...
Hacka upp dem, trä dem på en avbruten pil.
Tillaga det över eld och du får något mycket mer intressant.
Lärde mig det på Cypern.
- Där kallar man det för... - ...shish kebab.
Då vet du hur goda de är.
Är du säker på att det är en bra idé att ge honom kniven?
Han har faktiskt ett namn.
Han heter...
Han heter Harold.
Det här är kanske ditt kall. Ditt nya liv. Man kan nog leva väl med det här.
Skaffa en vagn. Köra den till värdshuset på kvällen. Sälja sina varor.
Några sådan här. Lite gryta. Köttpajer. Det skulle sälja bra.
En annan sak. Min kusin såg en man förvandlas till en groda.
- Det hände utanför Dorchester. - Din kusin är ju full hela tiden.
- En till mun att mätta. Inte du också. - Vad är det där?
Se det så här. Jag skulle inte vilja vara den som bar den här.
- Det ser ut att användas till tortyr. - Vad det än är, är det inte kristet.
Gör inte så där. Du kan ge lokalbefolkningen pest, floder av blod.
Våra vänner är övertygade om att en mästare i svartkonst är i slotten.
Någon från öst skrämmer oss. Monster under sängen? Titta! Det funkar redan.
Något så här groteskt kan inte vara för något gott.
- Det där är inte ont. - Det har något med mig att göra.
Lugna ner dig. Hon är en av oss. Lyssna på mig. Släpp kniven.
- Varför gjorde du så där? - Jag räddade Djaq.
- Han tänkte släppa kniven. - Ser ni? Det är så där den funkar.
Rädsla.
Allt det här ser väldigt delikat ut.
Sanningen är den att sådan här exotisk mat äts väldigt sällan hos oss.
Det är inget besvär. Allt för att du ska känna dig som hemma.
- Bish-mil-la. (I Guds namn) - Verkligen. Bish-mil-la.
- När börjar vi jobba? - Vi kan inte börja utan prins John.
Vi har väntat i två veckor redan. Vid nästa fullmåne måste vi göra det.
- Annars hinner vi inte. - Snälla, visa lite mer tålamod.
Om det finns något vi kan göra för att få dig att trivas, säg bara till.
Jag skulle vilja fortsätta. Kanske om prins John inte kan komma hit-
-kan jag hämta min vagn och åka till London. Det kanske är enklare.
Du hålls kvar här för din egen säkerhet. Du själv ville hemlighålla det här.
Låt oss börja med våra affärer. Med eller utan prins John.
Det finns ett talesätt här: Bara jobb, ingen lek. Det är vad de fattiga gör.
- Kom igen John. Vi ska dra upp vagnen. - Nej.
Vi behöver något att sätta Harold i när han får sina utbrott. Vagnen är perfekt.
Jag stannar här. Skyddad.
Du menar inte allvar? Den största mannen i Sherwood. Rädd för skuggor.
Vilka skuggor? Djävulen!
Will?
Gå till Nottingham och ta red på vem som är där. Vi måste hjälpa Lille-John.
- Har nattens väktare börjat ta betalt? - Någon tycker om att ge gåvor.
Det här är mycket för att vara en gåva. Och säg mig...
...tyckte du om att få det? Och hur tänkte du återgälda det?
Ge mig en gåva så får du reda på det. Du kommer bara för att be mig om tjänster.
- Som nu. Vad vill du? - De har en intressant gäst i slottet.
När en av oss var på väg dit hittade vi hans vagn. Vi tror den är från Orienten.
- Du har ätit för mycket svamp i skogen. - Männen tror sheriffen har en magiker.
Om du kan säga vem det är så kan jag lugna mina män.
John går inte ens ut ur skogen.
En till som bara kommer ut ur skogen när han måste.
Men jag ska se vad jag kan göra.
Oroa dig inte. Det är för din egen skull. Eller, för vår egentligen.
- Vad gjorde jag den här gången? - Vi säger att du förstörde kebaberna.
- Du behöver inte ljuga för mig. - Du försökte döda Djaq.
Vilket är konstigt. För fem minuter sen skulle du bränna ner en kristen kyrka.
- Kom igen, bestäm dig. - Akta er för saracenen.
- Han förstör allt. Ditt förstånd. - Lyssna på mig.
Förutom att hon är en tjej, är hon en av grabbarna.
Okej?
Och du vet när det kommer att hända, de här svängningarna.
Vad som helst kan starta det.
Jag tittar på ett barn som fiskar i bäcken...
Och plötsligt tittar jag i vattnet.
Vattnet är fullt med kroppar.
- Drunknade, lämnade att ruttna. - Så du vet?
- Var var du? - Lacia. Tripolis.
Patagonien.
Vi var i Akko.
Du måste ha samma drömmar.
Självklart. Det är vårt straff.
Allt det här bråket över en målad mask.
- Du är inget djur. - Nej. Det är bättre så här.
Bättre för vem?
Ingen kommer in eller ut. Om någon frågar vet du inget.
- Så omtänksamt. - Jag hörde att ni hade en gäst här.
- Han vill kanske ha lite lokal frukt. - Nej. Han gillar inte sådan mat.
- Det låter spännande. - Du kan inte vara här. Det är order.
Alltid order. Måste jag påminna dig om att vi är förlovade.
Att utsätta mig för en order är, oavsett gåvor, rätt så opassande.
Hör på det här.
- Informera min gäst att jag sov. - Han accepterade inte ett nej, Sir.
- Du är en morgonmänniska ser jag. - Jag har fått en utmärkt idé.
- Låt mig få hämta min vagn. - Det vraket. Du ska ju få en ny.
Om inte prins John kommer idag, skulle jag bli glad om ni hittade min vagn.
Den är specialbyggd åt min far.
- Hur kan jag då förneka dig det. - Du är en mycket gästvänlig värd.
Väck Gisborne. Om inte jag får sova, får han det inte heller.
Säg att han ska hålla saraceen nöjd.
Ge honom en illusion av frihet.
- Låt oss inte bara irra omkring Malik. - Jag är säker på att det var här.
Allt ser väldigt likadant ut. Väldigt grönt.
- Främling på väg. Från slottet. - Vad för främling?
- Saracensk. - Det är vår vän.
- Spöken kan anfalla oss när som helst. - De kommer med Gisborne och hans trupp.
- Åt vilket håll red de? - Hitåt. Mot skogen.
Förstör den. Den drar dem till oss.
Inget drar någon någonstans. Låt oss se vem han är.
Kom igen John. Möt din rädsla.
Det är okej John.
Vi är hotade av mörka krafter och vi kommer att klara oss?
Det är en saracensk man. Lyssna på mig nu. Så här ska vi göra.
Där är hon. Kom, låt oss se hur illa skadad hon är.
Den där vagnen kommer ingenstans.
Hon är fortfarande i ett stycke. Bra saracenskt hantverk.
Du kan göra som jag säger eller förvandla mig till en groda.
Neeeej!
- Är du säker att det inte gör ont? - Vad har vi för val? Han är för farlig.
Vi behöver kontrollera honom.
- Det måste finnas ett annat sätt. - Vi prövade det. Han dödade nästan mig.
- Hon säger att det smakar jordgubbe. - Använde ett svärd om du ska döda mig.
- Det är inte gift. Det är sömnmedel. - Litar du på henne? En saracen?
Ja.
Och du borde lita på mig.
Det smakar verkligen som jordgubbe.
Jag gillar jordgubbar. Smakar som hemma.
Säg mig John, vad är så mäktigt med honom?
- En av er visar i alla fall respekt. - Vad håller du på med?
- Vad håller DU på med? - Det här är prins Malik.
Brorson till Saladin. Jag tjänade honom.
- DEN Saladin? - Han är kunglig. Buga för honom.
Ingen bugar för någon. Inte i den här skogen.
- John, kom och säg hej till honom. - Dig tycker jag inte om.
- Vi vill veta lite om den här masken. - Vad har ni gjort med den?
- Jag kan inte visa upp den nu. - Var det där en gåva?
Det var en fredsgåva.
- Hur kul tycker han det där är. - Så går det när kusiner gifter sig.
Det är en modell. Sticker man nålar på rätt ställen kan man bota många åkommor.
- Låter som svartkonst för mig. - Det här är vetenskap, inte magi.
- Så du är en läkare då? - Ser du John, en läkare. Det är allt.
Jag är en ambassadör. Den här gåvan till prins John var för att hela.
- För att fira vårt nya fredsfördrag. - Vill prins John ha fred?
Jag vill ha fred. Det Heliga landet är dränkt i blod. Tusentals män dör.
På båda sidor. Det är inte Allahs vilja. Det är alla goda mäns plikt.
Att få ett slut på det. Jag kommer för att förhandla med John och sheriffen.
Om du verkligen vill ha fred är de två de sista du ska prata med.
- Vad de än sagt är det lögn. - Hur kan jag tro på det du säger?
Du och ditt gäng av vidskepliga, okunniga, laglösa.
Jag kräver att ni släpper mig.
- Skoja inte. Vi fångade dig ju nyss. - Låt mig gå.
Eller få tusentals liv på ert samvete.
Du beordrade mig att ta honom till skogen. Jag ska hitta honom.
En lösensumma kräver en gisslan. Vem ska jag nu ge honom? Dig?
- Jag är omgiven av idioter tydligen. - De gör inte mycket för att fria honom.
- De kommer! - Öppna dörren.
Vem var det som sa att solen bara skiner på de rättfärdiga?
Han är tillbaka. Han tror verkligen på sitt prat om fred.
En sådan modig man. Men ändå... ...en sådan idiot.
Idiot.
Snygga ben. Jag menade hästen.
Något är på gång. Någon bor på slottet, men ingen tillåts komma nära honom.
Så bra att Gisborne kommer med gåvor. Du förtjänar inget från mig.
Guy är extra extravagant. Det måste vara något affärsuppgörelse.
Nej. En saracensk prins har kommit för att förhandla om fred.
- Han väntar på prins John. - Ingen har förberett för det.
Hur tjänar Gisborne pengar på en saracensk ambassadör? Jag förstår inte.
Det är en lösensumma. Han hålls som gisslan, men tror han är en gäst.
Det lurar då honom.
Jag slår vad om att den stor lösensumma är på väg hit just nu.
Njut av hästen så länge du kan. Jag har en känsla av att den måste återlämnas.
Så där ja. Vila ditt huvud där.
Dags... för en till dos.
- Inget mer. - Du mår väl bättre?
Det var första gången du sovit lugnt.
Det är inte sömn. Det är att vara som en levande död.
Om jag ska förgöras...
...låt de bli en soldats död. I England.
Det behöver inte bli något av det.
Ditt sinne. Det kan läka.
I sinom tid. Jag har sett skräcken. Ibland vaknar jag mitt i natten.
- Men jag är fortfarande... - Du såg det bara. Jag gjorde det.
Ser du de här?
De fångade mig. Plågade mig.
Torterade mig tills jag dödade mina egna. Dödade oskyldiga.
Att döda var de enda som bedövade smärtan. Jag är ett monster.
Jag hamnar i helvetet.
Vilka är de? Vilka gjorde de här mot dig?
- Vem gjorde det här mot dig? - Be att du aldrig träffar dem.
Allan?
- Det där ser inte ut som en lösen. - Det är det inte.
De ber om en trygg resa. Kvinnorna visar inte ansiktet.
Robin. Det här känns inte rätt. Muslimer är förbjudna att dyrka gudabilder.
- Jag tycker det är ett mästerverk. - Jag tror det är Aju-a-jan.
Saladins lönnmördare.
Bara en av dem är beväpnade.
Och den där kistan kan mätta många munnar. Vi tar den.
Robin, nej!
Det där är inte dyrkan, det är träning.
Ni lyssnar inte på mig för att jag är en kvinna.
- Gör inte samma misstag med dem. - Jag lyssnar.
Nog med ursäkter!
Vi måste påbörja förhandlingarna. För varje dag som går dör fler oskyldiga.
Jag varnar dig. Jag har hört att du kanske inte alltid är så hederlig.
Inte alltid hederlig?
Jag vill att vi börjar förhandla nu, eller så letar jag rätt på prins John.
Nu ser du, Gisborne, det här är vad du måste vara beredd på.
- Du börjar låta som en fru. - Hur vågar du förolämpa mig?
Två ord: Fred? Nej! Släng honom i fängelsehålan.
Sheriffen! Kom tillbaka. Sheriff?
Prinsen är här för att prata om fred.
Och sheriffen tror att lösensumman är på väg. Men ingen av dem vet...
...att Saladin har skickat lönnmördare istället. Så...
Vi stannar här och låter dem mörda sheriffen och rädda prinsen.
- Det låter bra tycker jag. - Nej, de räddar inte. De är mördare.
Det är vad de gör. Dödar, eller dör när de försöker.
- Vad ska de göra med prinsen då? - De ska döda prinsen.
- Varför döda sin egen brorson? - För han vill ha bra betalt för freden.
- Varför skickade han honom då? - Han gjorde inte det.
Han kom på eget bevåg.
Vi måste rädda prinsen.
- Kriget där borta är inte vårt problem. - Du har fel. Kriget är här, i skogen.
Han var en vanlig engelsman. Plöjde fälten, älskade sin fru och sina barn.
Han är ett exempel.
Sen tvingades han ut i kriget. Titta på honom.
En skugga av en man. Varje dag förgörs män som Harold där nere.
- Bara en fred kan få slut på det. - Vem är det du kallar sorglig?
Ni flydde från kvinnor.
- Du känner till dem? - Jag vet varifrån de kommer.
- Härifrån. - De är de som gjort så här mot dig.
Fattar någon här vad de där två pratar om?
Det är vad vi pratar om.
Krig är så mycket mer lönsamt än fred. Speciellt efter i dag.
Akta så att de inte lurar dig.
Om de gör de ger vi tillbaks deras prins bit för bit.
Min kära lösensumma.
- Nyckeln?! - Ett prov av skatten.
- Jag tar hellre nyckeln. - Först vill vi se vår prins.
Ta honom till fängelsehålorna.
- Vad är det nu då? - Kvinnorna kan inte lämnas obevakade.
Jag hade hellre gjort det utan all gästvänlighet. Okej.
Lämna era vapen utanför. Ta prinsen till min sal.
En prins.
- Nej! - Ta honom till stora salen.
- Du har inte gett honom till mig. - Jag har inte fått mina pengar.
Då ger du mig inget val. Här är din nyckel.
Vakter!
Vänta! Snälla?
Ta honom, ta prinsen.
- Glöm pengarna. Du får honom gratis. - Du missförstår, min vän.
Vi är här för att begrava honom, tillsammans med allt prat om fred.
- Var är prinsen? - Glöm det. Du skyddar mig.
Du ska få din prins. Han sitter i hålet.
Will, ta hästarna till östra porten. Vi hämtar Malik.
Lämna mig inte!
Vakter! Vakter!
- Ta dem! Stoppa dem! - Glöm oss. Vakta dörren.
- Ni hörde honom. Vakta dörrarna. - Är sheriffen med oss?
- Idioter förtjänar inte att räddas. - Det är inte det ännu, Malik.
Kan ni två bara hålla tyst.
Ställ dig bakom mig.
- Har du några idéer? - Much, Djaq, John. Där borta.
Allan, Lazy, med mig. Gör det, eller så dör vi.
Kom igen då.
Redo?
Nu!
Jag hatar det här. Det är inte kul alls.
Få ut Malik nu!
Håll dig bakom mig.
Ta honom, prins Bish-mil-la, så långt ni kan härifrån.
- Jag vill inget hellre. - Och du Locksley, kom ihåg...
- Allt är som vanligt imorgon. - Det ser jag fram emot.
- Och du har aldrig gjort det här förut? - Jag har studerat det.
- Kommer det att fungera? - Fråga honom själv.
- Hur känns det? - Inte dåligt. Länge sedan jag sa så.
- Hur länge måste nålen sitta fast? - Det vet jag inte.
Jag skickar mer instruktioner när jag har kommit fram till Jerusalem.
- Behövs inte. Jag följer med dig. - Ska du tillbaks dit?
- Ingen fred här om den inte finns där. - Ditt hopp för fred kan vara förgäves.
Kanske inte. Saladin skickade sina bästa för att döda mig. Ändå lever jag.
Det är Allahs vilja. Allah vill ha fred.
Saladin är måhända hänsynslös men även han måste följa Allahs vilja.
Lycka till.
Det är otroligt. Vad ett par välplacerade nålar kan åstadkomma.
Jag tror nog inte att det bara var nålarna Much. Du förstod honom.
- Du gav honom hopp. - Jag gjorde ingenting.
- Jag lyssnade bara på honom. - Det kanske är det som är det magiska.
Att lyssna.
Varför lyssnar du inte mer på mig då?
Ursäkta, sa du något?
Otroligt. Du lär mig lyssna, sen gör du det inte själv.
Du pratade med mig om att lyssna.
Jättekul. Jättekul.
- Allvarligt. Du lyssnar inte på mig. - Jo, det gör jag. Jag gör det.
Översättare: Greedy Undertexter.se Översättargrupp
© 2007 www.UNDERTEXTER.se